Doctor Patterson, linia 3422, vă rog.
Doctor Patterson, linia 3422.
Elliott.
Bună.
Aţi sunat la Dave Anderson. Lăsaţi un mesaj.
David, sunt Elliott.
Mă duc acasă.
O să-i ducă trupul la Richter Memorial.
Mă întorc dimineaţă, mă întâlnesc cu ei, merg cu ea,
aflu care e pasul următor.
Vorbim dimineaţă.
E fratele meu.
- A murit? - Da.
Ce-a spus doctorul?
Au spus că...
Au făcut tot ce-au putut.
Doamne, Elliott... Îmi pare foarte rău.
Nu-mi vine să cred.
Ce-o să faci acum?
Nu ştiu. Probabil mă duc acasă.
Vrei să-ţi ţin de urât?
Pot veni să stau cu tine, să ştii.
Să bem sau nu. Să vorbim sau nu. Să ascult, să n-ascult.
Poate stăm la poveşti, facem o plimbare...
Sper c-o să mă refuzi.
- Ca să pot înceta odată. - Nu. Dar îţi mulţumesc.
- Mă simt jalnic. - Ştiu, prietene. Îmi pare rău.
Bunica! Bunelule!
Bunico. Bunicule.
Stai, scumpo. Aşteaptă puţin, puiule.
Gata, intră.
Bună.
Unde-i bunica?
Nu-i aici. Vino şi dă-i un pupic lui bunelu'.
Ce face căţeluşul meu?
Mă duce bunica la şcoală?
Nu ştiu. Cred...
Cred că te duc eu la şcoală.
Te poţi pregăti singură?
- Da. - Bine.
Ce se întâmplă?
Trebuie să mă piepteni.
- Serios? Nu poţi singură? - Nu.
Nu de sus în jos. De jos în sus.
Bine.
- Trebuie zilnic? - Da.
- Eloise! Să nu întârziem, iubita. - Bine.
Stai, stai, stai. Închide uşa.
- Poftim. Pune-mi-o în păr, te rog. - În păr?
Bine.
Rosita, vrei să mă ajuţi să-mi găsesc ochelarii de soare, te rog?
- Bine. - Poftim, gata.
Ai legat-o ca pe şiretul de la adidaşi. Trebuie să aibă fundă.
- Cum face bunica. - Bine.
Refă-o.
Stai să mai încerc o dată.
Gata, ai fundiţă.
Ce urmează?
Ar trebui să mă trimiţi să mă spăl pe dinţi.
- Da? - Da. Bunica mă trimite zilnic.
- Obligă-mă. - Bine, atunci...
Treci şi te spală pe dinţi, dră. Imediat.
Spune-o pe un ton serios.
Vorbesc serios. Sunt extrem de serios. Imediat.
Bravo.
- Te-ai rătăcit? - Nu, eu...
Credeam că e pe strada asta. Numai că...
Am greşit strada.
Credeam că e în altă parte.
Nu asta înseamnă să te rătăceşti?
Da, de obicei.
Adică ar putea însemna asta, dar nu e cazul. Nu m-am rătăcit.
Tu cum de nu ştii? Vii la şcoală în fiecare zi.
Nu ştii cum să ajungi acolo?
Doar nu conduc eu. Eu stau în spate.
Poţi să-mi spui dacă te-ai rătăcit. Nu mă deranjează, bunelule.
Da, m-am rătăcit.
Trebuie să ne grăbim. Sunt toţi în clasă deja.
Ştiu, căţeluş. Gata, am ajuns. Vezi?
O să întârzii. Au intrat cu toţii deja.
Nu-i nimic. Spune-le că bunicul tău...
- S-a rătăcit? - Da, poţi să le spui că m-am rătăcit.
- Te bucură asta? - Da.
Du-te.
N-am avut tăria să-i spun.
Acum sunt îngrozit c-o să-i spună vreun coleg de clasă.
Trebuie s-o aştept după ore.
Trebuie să-i spun.
Nu-i nimic. O să-i spui.
Între timp, avem mâncare bună aici pentru amândoi.
Da, am sunat în legătură cu o slujbă şi o înmormântare.
Am vorbit cu părintele Mackley.
Mi-a sugerat să sun la voi.
O să-ţi pregătesc ceva de mâncare, Elliott, nişte semipreparate,
să aveţi ce ciuguli.
Bine.
Trebuie s-o suni pe bunica ei? Pe mama lui Reggie?
Cum îi spune ea, "Wee Wee"?
- Bunica Wee Wee? - Da.
De ce s-o sun, Rick?
Serios acum, de ce l-aş suna pe vreunul dintre ei?
Nu suntem rude, înţelegi?
Carol nu era rudă cu ei.
Cred că dacă aş suna pe cineva, aş fi fiul ei cel nemernic
de care nu mai ştie nimeni nimic de trei ani.
Crede-mă, ultimul om care aş vrea să stea pe capul meu acum
e bunica Wee Wee.
Îmi ajunge că vă am pe voi doi.
Scuze.
Nu trebuia să faci asta. Puteam să...
- Puteam să vin singur. - Fii serios.
- Vrem să-ţi fim alături. - Ce şcoală frumoasă!
Am auzit că e printre cele mai bune.
- Cum spuneai că te cheamă? - Fay.
Aşa este.
Ai dreptate, Fay.
Uite-o.
Eşti sigur că eşti pregătit?
Ce-ar fi s-o iau eu, o duc înapoi acasă...
- Şi-i spui mai târziu, când vei fi... - Sunt bine. Linişteşte-te, Rick.
Fay.
N-o să-l ajute cu nimic.
Tăticule, Andi Jacobson vrea să mă duc la ea acasă să facem un album azi.
Vrei să faci asta?
Să faci un album la Andi Jack... Johnson acasă?
Nu vreau, dar i-am spus c-o să-ţi cer voie.
Aşa ai făcut. Mi-ai cerut voie şi am refuzat.
Mulţumesc.
Hai să mergem puţin aici, Eloise.
Vreau să-ţi spun ceva.
Noaptea trecută a fost nefastă pentru noi doi, Eloise.
Bunica Carol a murit într-un accident.
Un accident de maşină.
A izbit-o un om şi...
Ea, el şi alţi câţiva...
Au decedat.
Ai băut?
Da, am băut. De asta...
De asta Rick şi prietena lui, Fudge, sunt în maşină,
pentru că am băut un pic.
Nu-mi place când bei.
Ştiu.
Şi n-o cheamă Fudge.
- Pe prietena lui Rick n-o cheamă Fudge. - Cine a spus c-o cheamă Fudge?
- Nu se poate. Tu ai spus. - Ba nu.
Ai spus Rick şi prietena lui, Fudge.
Ba nu, am spus că...
Sunt...
- Nu ţin minte cum o cheamă. - N-o cheamă Fudge.
- Ştiu eu asta. - Nu, nu. Nu, nu, sigur că nu.
N-are cum s-o cheme Fudge.
Îmi pare foarte rău pentru bunica ta, Eloise.
Ştiu că o iubeai foarte mult.
Şi ea te iubea la fel de mult.
Îmi pare rău.
- Te simţi bine, căţeluş? - Nu. Sunt foarte tristă.
Şi eu la fel, draga mea.
E cea mai urâtă zi din viaţa mea.
Dăruieşte-mi un pic de iubire. Aşa.
Elliott, Elliott, Elliott.
De câte ori vin aici,
îmi spun: "într-o zi, Rowena,"
"îl vei convinge pe Elliott să ne invite pe toţi să înotăm."
Ai vreun plan pentru Eloise după toate astea?
Nu sunt sigur. Încă nu.
Probabil s-o iubesc. Ăsta-i planul deocamdată.
Are o mulţime de rude din partea mea.
O am pe Kristen a mea şi familia ei simpatică de homosexuali chiar vizavi.
Şi pe drăguţa de soţie a profesorului de muzică.
Le am pe cele două fete ale fratelui meu şi pe băiatul surorii mele.
Sunt toţi la mine. Îi dai seama?
Poţi să ne vizitezi oricând, să vii să înoţi. Ce spui?
Ştiu că nu-ţi place de băiatul meu.
Ştiu că încă eşti furios, dar acum nu e vorba de Reggie.
Ea nu-i în peisaj. E vorba despre Eloise.
Bine, am înţeles.
Am înţeles. Doamne...
Serveşte un sendviş, Rowena. Bea ceva. De acord?
Simte-te bine.
M-aş duce să joc un poker dacă aş vrea să mă simt bine.
Sau la un meci cu Lakers.
N-am venit aici să mă distrez.
- E un priveghi, îţi aminteşti? - Bine.
Ai dreptate.
Pasta de dinţi şi periuţa la tine în gură, acum.
- Ce? - Mai supărat.
Trebuie să pari supărat pe mine, ca şi cum ai vorbi serios.
Stai să...
Vrei să ies şi să mai încerc o dată?
Da.
Eloise, spală-te pe dinţi! Vorbesc serios.
Nu mă face să vin să-ţi mai spun o dată.
Frumos.
Nu mă duci la şcoală?
Ba da.
Bine.
Bună dimineaţa.
Eşti în clasa a III-a şi ai de...
Eşti în clasa a III-a şi ai de rezolvat asemenea probleme de aritmetică?
Eu n-am rezolvat aşa ceva... niciodată.
Asta înseamnă că n-o să mă ajuţi?
Bineînţeles că nu.
Nicidecum. Hai să...
Hai să încercăm.
Dar să ştii că nu prea mă pricep la aritmetică, da? Sunt avocat.
- Ştii la ce suntem noi buni, nu? - La ce?
La nimic.
A fost...
A fost o glumă.
Bună. Eu sunt Duvan. Tu eşti Elliott?
Da. Da.
- Mă bucur să te cunosc. Intră. - Mulţumesc.
Intră.
CV-ul meu.
O listă cu materiile pe care le predau.
Lucrarea pe care am scris-o pentru Consiliul Naţional de Matematică
despre disfuncţia sistematică în predarea adecvată a algebrei.
Asta-i bine. E foarte bine.
- Bei ceva? - Aş bea ceva. Da.
Bine. Ce preferi? Am de toate.
Nu, doar apă, te rog.
Şi... am mai scris o lucrare.
În broşură sunt orele mele de pian.
Am o ofertă specială în acest moment care oferă lecţiile de pian
la jumătate de preţ dacă sunt achiziţionate cu meditaţii la matematică, ştiinţă
sau oricare dintre cele opt limbi pe care le-am enumerat mai jos.
Sigur nu vrei un cocktail?
Eşti extrem de bine calificat, Duvan. Asta-i bine.
Pentru că Eloise e deosebită.
Şi-a pierdut bunica, pe soţia mea, acum trei săptămâni într-un accident.
Nu vreau să rămână în urmă cu studiile.
- Mama ei unde e? - Fiica mea?
A murit când a născut. Avea probleme cardiace din naştere.
Eu şi soţia mea nu eram cu ea la spital când a născut.
N-am fost invitaţi. Sau incluşi.
Noi... n-am fost anunţaţi, hai să spunem aşa.
Doctorii nu-i cunoşteau istoricul medical.
Eu mi-am pierdut tatăl, bunicul şi doi fraţi.
Au fost asasinaţi împreună cu alte 300 de persoane din satul meu.
Îmi pare rău.
O lucrare pe care am scris-o despre efectul literaturii asupra durerii
pentru biblioteca Dotarea Naţională cu Cărţi pentru Copii.
Am scris o lucrare şi despre canalizarea emoţiilor noastre
într-o direcţie pozitivă prin meditaţie şi consiliere emoţională alternativă.
Asta-i bine, dar mai e ceva.
N-o să fie doar Eloise.
O să particip şi eu.
O să am şi eu nevoie de câteva meditaţii la matematică.
E vreo problemă?
Nu, nu va fi nicio problemă.
Totuşi, eu iau taxă per elev.
Da, sunt convins.
Elliott, sunt Rowena.
Pune mâna pe telefon şi sună-mă, dragule.
Ştiu că suferi. Durerea ta e şi a mea.
Fetiţa ta e şi a mea. De acord?
Pune mâne pe telefon şi sun-o pe Wee Wee. Sun-o pe Wee Wee.
Kyle avea 32 scoici.
I-a dat 8 prietenului său.
- Câte scoici are Kyle acum? - I-a dat 8 prietenului său?
I-a dat 8 prietenului său. S-ar putea să fie cam simplu pentru tine.
Dar vă rog să scrieţi amândoi.
- Nu, nu vreau. - Eşti sigur?
Da, nu vreau.
Care-i treaba cu ajutorul lui Prâslea cel Voinic?
- Unde l-ai găsit? - În Pagini Aurii.
- Da? - E foarte competent.
Ce se întâmplă? Ce era aşa important de trebuia să ne vedem?
E vorba de mama lui Reggie.
Ştii cine e fratele ei mai mic, nu?
E partener majoritar la noua firmă din Flower.
L-a trimis să ameninţe c-o audiere de familie în instanţă
pentru custodia lui Eloise dacă nu faci o înţelegere cu ea.
- Ameninţare sau dosar? - Ameninţare deocamdată.
E chiar nostim.
Habar n-au de drept familial. E dau în judecată corporaţii, Rick.
Ei fac milionarii să cerşească. Ei nu...
Ei nu fac audieri pentru custodie.
Ia ghiceşte, Elliott. Nici noi nu facem.
Te-ai gândit la asta?
Ascultă.
Chiar vrei să creşti tu fetiţa? Cu normă întreagă?
Nu sunt cretin. Întreb doar. Sigur eşti pregătit pentru asta?
Să creşti singur o fetiţă neagră?
Neagră? Ce dracu vrei să spui? Nu e neagră!
- Ai înţeles? E pe jumătate neagră. - Am înţeles.
E şi pe jumătate albă.
Apropo, ce legătură are asta?
E cea mai mare tâmpenie pe care mi-ai spus-o vreodată. Mă aşteptam...
Mă aşteptam la asta din partea lui Wee Wee, nu din partea ta.
Bine, dar din punct de vedere legal, are aceleaşi drepturi ca şi tine.
E suficient ca să deschidă subiectul într-o audiere.
Eu zic să discuţi cu ea înainte să implice şi statul.
Ascultă ce-ţi spun. N-ai vrea să sfidezi pe unul ca fratele Rowenei.
Tipul are vreo şase specializări diferite.
Ştii şi câte poate face termometrul tău rectal, Rick?
Ştii unde să ţi-l bagi? La naiba.
Acestea sunt fişele de lucru pentru data viitoare.
Pot să mă uit la televizor acum, dacă tot mi-am făcut temele?
Bineînţeles, dar mai întâi ia-ţi rămas bun de la Duvan.
- Pa, Duvan. - Pa.
- Mulţumesc, Elliott. - Duvie, pot să te întreb ceva?
Ştiu că oferi o gamă largă de servicii şi predai multe limbi.
- Ai multe abilităţi, ştii de toate. - Da, am.
Şofezi?
Pe bani frumoşi. Eu nu sunt...
în stare să conduc chiar acum.
M-ai putea duce puţin cu maşina prin oraş azi?
Desigur. Pot face asta.
Bun. Bun.
Nu-mi spune c-ai scris o lucrare şi despre şofat. Nu-mi spune asta.
Şofezi bine, Duvan.
Mulţumesc.
Unde mergem?
La sud de centrul oraşului. În South Central.
Ai mai fost acolo?
Nu, n-am mai fost.
Probabil ai văzut zona la televizor.
- În CSI poate? - Nu prea mă uit la televizor.
Nu, sigur că nu.
Mă tem că pentru mine nu e o formă substanţială de divertisment.
Poate o să iei în considerare
limitarea orelor pe care le petrece Eloise în faţa televizorului.
Bine. Am înţeles. Bun pont.
Hai să ieşim pe aici. Chiar aici.
Aici, lângă acest copac.
- Margaret. - Elliott.
Ce mai faci, Elliott, prietene?
Dă-mi un pic de iubire, omule.
Condoleanţe pentru Carol.
Mulţumesc. Mulţumesc. Unde e mătuşa ta?
E în garaj.
El cine e?
El e Duvan. Este...
- E garda mea de corp. - Nu mai spune.
Ţi-ai tras gardă de corp?
Mi se pare mie sau lumea e tot mai naivă?
Salut, unchiule Victor.
- Salut, Elliott. Ce mai faci? - Bine.
M-aş ridica, dar mă doare spatele de mă omoară.
Stai liniştit. Ştiu cum e.
- Uite cine a venit. - Bună, Elliott.
- Vino încoace. Dă-mi un pic de iubire.
- Vino aici. Ce mai faci? - Chiar bine, mulţumesc.
- Bine. - El e... Duv... nu ştiu cum.
Elliott l-a luat ca gardă de corp.
Serios? Eşti gardă de corp?
Nu, e o glumă pe care a făcut-o Elliott mai devreme.
Treci încoace. Dă-mi un pic de iubire, dle Gardă da Corp.
Deja mă simt în siguranţă.
Eşti bine, dle Gardă de Corp?
Când ne întoarcem, le-ai putea spune tuturor
că se uită prea mult la televizor.
Ia te uită cine a venit în vizită.
E un aranjament dat naibii, Rowena.
E un aranjament fain.
Întotdeauna mă impresionezi.
Scopul nostru e să impresionăm.
Să facem ce ştim mai bine.
Poţi să iei unul.
Am cumpărat departamentul pentru bărbaţi de la Sears, era în faliment.
Am luat nişte costume frumoase pentru nişte domni norocoşi din cartier.
Nu strică, nu?
- Pe cine avem noi aici? - El e Duvan, profu' nostru de mate.
Asta e bine. Matematica e utilă.
Matematica e al doilea nume al meu, scumpule.
Rowena, n-o să mă târâi prin instanţă, nu?
Eloise e fericită acolo unde e.
Eloise are nevoie de mai multă iubire decât cea oferită de bunicul ei.
Carol, odihnească-se în pace,
Carol era mamă.
Noi două aveam o legătură.
Deci n-aveam motive să-mi fac griji pentru nepoţica mea.
Şi acum ai?
Bărbaţii pot face anumite lucruri, femeile altele.
Nu vreau să fiu nevoită să-ţi explic eu, Elliott.
Mai ales la vârsta ta.
I-am spus deja că sunteţi cu toţii bine veniţi s-o vizitaţi.
Mă gândesc că în situaţia actuală,
după câte ni s-au întâmplat, şi nouă, şi ei,
trebuie să discutăm despre custodie comună.
Nu se va întâmpla asta.
- Nu? - Nu.
După cum am spus, puteţi s-o vizitaţi.
Dar nu vrei ca ea să vină aici, nu-i aşa, Elliott?
- Aici, cu negrii. - Nu începe cu asta.
I-ai luat un mediator negru. Crezi că e suficient?
Aşa o să ai grijă de cealaltă jumătate din sufletul ei?
Ce-i cu tine? De ce te legi mereu de asta?
Ce-i cu tine de nu vrei să recunoşti că am de ce să mă leg?
Iar tu... eşti profesor de matematică, nu?
Îţi dă 25 $ pe oră?
La naiba, ce afacere bună!
- Asta e maşina lui Elliott? - Da.
E în garaj cu mama ta şi garda lui de corp.
Elliott are gardă de corp?
Şi-a tras o gardă de corp de altă naţionalitate.
E cel mai nătărău tip pe care l-ai văzut vreodată.
Hai, Rowena, nu fi încăpăţânată.
Învaţă în una dintre cele mai bune şcoli din ţară.
În unul dintre cele mai sigure cartiere din Los Angeles.
Noi doi avem o definiţie diferită a cuvântului "siguranţă".
Locul fetei este aici, alături de familia ei, Elliott.
Nu vrei decât să mi-o iei.
Asta e tot ce vrei.
Tu vrei s-o ştii departe de noi, de negri.
De ce vrei să-mi dai mereu şah-mat cu tâmpenia asta?
Mereu faci asta. Mereu spui ceva de genul ăsta.
Ce răspuns vrei să-ţi dau?
După câte ne-a făcut fiul tău...
După calvarul prin care le-a trecut pe Carol şi pe fiica mea,
aş fi crezut că ai bunul simţ să înţelegi
că el nu trebuie să se apropie de fată.
Nu mai veni să-mi faci morală despre bun simţ când eşti băut, Elliot.
Sunt bunica fetei fie că îţi place sau nu.
- Le port de grijă copiilor mei. - Da.
Băieţelului meu şi nepoţelei mele.
- Pa, Elliott. - La revedere, Elliott.
- Transmite-i dragostea noastră Eloisei. - Nu.
Nu!
Elliott, nu.
Elliott, nu e maşina ta!
- Nu e maşina ta! - Elliott.
În partea aceea.
Să vezi şi să nu crezi.
Da! Bravo! Bravo!
Să ajungi cu bine acasă!
Vreau să v-o prezint pe sora mea, Rowena.
După cum aţi fost informaţi, sora mea ne-a solicitat
în privinţa custodiei într-o chestiune de familie.
Aveţi în faţa voastră iPad-uri ce conţin informaţii
pe care le vom accesa în demersurile din acest caz.
Evident, pentru noi e mai mult decât o audiere pentru custodia copilului.
E mai mult de-atât.
Vom susţine că minorei i s-au încălcat drepturile cu privire la familia ei.
Rudele ei.
Şi c-a fost luată de un om care, din nu ştim ce motiv,
nu prea agrează negrii.
Stai puţin, Jeremiah.
N-am spus chiar asta. Îmi pare rău.
Şi-a pierdut soţia, fiica,
şi nu crede că fata ar fi în siguranţă la noi.
Are o problemă cu negrii.
Dacă nu avea, nu mai erai aici, nu?
Erai acasă şi îi pregăteai cina fetiţei,
o ajutai să-şi facă temele.
Să presupunem că era o familie frumoasă de albi, exact ca a ta,
dar de albi, care locuia într-un cartier frumos de albi,
şi era dispusă să preia răspunderea, să aibă grijă de fetiţă.
Vrei să spui că fetiţa n-ar fi venit la înmormântare
cu valiza făcută, pregătită să meargă acasă la ei?
Îi recunosc meritele pentru ce face, pentru că are grijă de fetiţă,
dar face asta doar pentru că el crede că nu are încotro.
- Vrei ce-i mai bine pentru fetiţă? - Da.
Atunci el are o problemă cu negrii.
Treaba noastră e să avem grijă
că atât el, cât şi instanţa, vor înţelege asta fără echivoc.
Elliott, mă bucur să te văd.
Şi eu mă bucur să te văd, Rita.
Sper că asta înseamnă că o să te întorci.
O să mă întorc. Dar nu ştiu sigur când.
Din informaţiile noastre, se pare că vor veni înarmaţi.
Credem că au avut legătură şi cu alegerea judecătorului,
dar e pură speculaţie.
În orice caz, e Cummins. Judecătoarea Cummins.
Şi-au făcut rost de o dnă judecătoare neagră.
În branşa noastră asta înseamnă că poţi să-ţi strângi taraba deja.
Dna judecător va alege întotdeauna mama.
Dacă nu există o mamă, alege statul sau bunica.
Iar o dnă judecătoare de culoare n-o să-i dea o fetiţă de culoare
unui bunic alb.
Bine, hai să vorbim despre Rowena.
S-a născut şi a crescut în L.A. Mai are 5 fraţi.
N-a mers la facultate. E autodidact.
Are licenţă imobiliară.
Are vreo şase afaceri şi trei case.
Creşte trei nepoţi şi o nepoată.
O fiică de-a ei locuieşte vizavi de ea, o lesbiană cu soţia ei.
Şi mai e şi fiul ei, Reggie Jr.
A fost condamnat de trei ori pentru posesie de droguri.
El e mărul stricat.
O să-i găsim şi ei punctul slab.
Pune doi detectivi particulari să-i scuture puţin pomul vreo 10 zile
şi crede-mă, vor mai pica şi alte mere stricate, fără îndoială.
Ideea e alta. Te deranjează c-o să fie neplăcut, Elliott?
Putem fi mult mai neplăcuţi decât ei.
Să nu uiţi asta, Elliott.
Dacă vrei să-ţi păstrezi nepoţica,
fii sigur că asta o să faci.
Doar să ne laşi mână liberă.
Voiam să-ţi mai spun ceva înainte să pleci.
E vorba de faptul că bei.
Acesta e cumnatul meu. Soţul surorii mele.
Merge la Alcoolici Anonimi.
N-am probleme cu băutura, Rick.
Îmi place să beau.
Dacă ar fi o problemă, m-aş opri.
Da, nu ştiu ce vorbesc, nu-i aşa?
Sunt doar tipul pe care l-ai târât după tine şi l-ai promovat.
- Nu prea ştiu nimic, nu? - Sper că nu e cazul.
Te-am ales să mă reprezinţi, nu?
Eşti cât pe ce să fii târât într-o bătaie de stradă, Elliot,
cu ambele mâini legate la spate,
iar băutura o să-şi dea silinţa să te facă s-o pierzi pe Eloise.
Înţelegi?
Sună-l pe cumnatul meu.
De acord.
- Ce faci? - O să fac clătite.
Nu eşti singurul care ştie să facă clătite.
Ia loc la masă, te rog.
Căţeluş, te gândeşti vreodată cum ar fi să locuieşti în altă parte?
Unde?
Nu ştiu, poate... cu bunica Wee Wee?
- Cu verişorii tăi. - Ţi-ai dori asta?
Să mergem să locuim acolo?
Nu, n-aş veni şi eu. Te-ai duce numai tu.
Te-aş vizita, m-ai vizita şi tu.
Dar ai locui cu ei.
- Ar fi mai bine aşa? - Nu.
Nu mi-ar plăcea.
Îmi place aici.
Cu tine.
- Cu Rosita şi prietenii mei. - Ştiu, dar poate că sunt cam...
Ştii tu, sunt cam...
Sunt un om în vârstă, El.
Nu crezi că un copil de 7 ani ar trebui să stea cu alţi copii?
Stau toată ziua cu alţi copii. Vorbeşti prostii, bunule.
Aranjează masa, te rog.
Cine sunteţi? Am întrebat în timp ce îndreptam lumina ceasului spre voci.
În lumină am zărit o sirenă.
Ba nu, cinci sirene, cu cozi cu solzi verzi şi portocalii.
Partea sus pare cunoscută, dar nu-mi amintesc de unde.
- Ce? - Te iubesc, bunelule.
Suntem surorile Lanei, spuse cea din mijloc.
Are păr roşcat şi buclat, şi poartă alb...
Te simţi bine, bunelule?
Sunt bine.
E o poveste foarte tristă.
Nu e tristă. E despre o sirenă care îşi duce familia în vacanţă.
Nu... Ştiam.
Doar că-mi aminteşte de o altă poveste, una tristă.
Şi m-am întristat.
Nu-i nimic.
Am spionat-o, dar nu ne putem apropia prea mult de ţărm.
Lana se simte bine?
Nu prea, am spus eu, înainte de a le povesti totul.
Bunelule, vino să-mi perii părul!
Bunelule, eşti sigur că te simţi bine?
Parcă n-ai fi în apele tale.
Nu, puiuţ, sunt bine. Bunelu' a avut o noapte dificilă.
Bine.
Să mergem.
Unde mergi? Nu pari să te simţi bine.
Unde te duci? De ce Duvie e îmbrăcat aşa elegant?
Am o întâlnire de afaceri în dimineaţa asta. Vine cu mine.
N-am nimic, scumpo. N-am nimic.
Ai băut. De asta trebuie să conducă Duvie maşina.
Ţi-am spus. Am avut o noapte grea.
- Ce? - Unde te duci azi?
Am o întâlnire de afaceri, căţeluş. Du-te înăuntru. Du-te.
Du-te la ore.
- Ea ce face aici? - Cine, Fay?
N-a mai intrat niciodată într-o sală de judecată.
Mare figură mai eşti.
Acesta e rezumatul lor.
Scuteşte-mă de toate astea, Rick.
Nu ştiu unde e Reggie.
Dar când o să se întoarcă, o să vrea să ia fata.
Şi nu pot permite asta.
- Iar ai băut? - De ce spui asta?
Te-a adus hagiul, miroşi a apă de gură,
şi arăţi de parcă ţi-ai fi petrecut noaptea
târât pe caldarâm de piatră de nişte ţărani furioşi.
În afară de asta e doar o impresie.
- Hei. - Fay, numele meu e Fay.
Am spus "hei". Ca salut.
Hei.
O să te descurci acolo?
Intră acolo, da? Şi rezolvă situaţia.
Ai înţeles?
- Care-i problema lui? - Are multe pe cap.
- Eşti emoţionată? - Da.
- Sunt mândră de tine. - Mulţumesc.
Cine e avocatul familiei Jeffers?
- Eu sunt, dnă judecător. - Şi cine e avocatul dlui Anderson?
Eu, dnă judecător.
Rick... Rick Reynolds de la Stacy, Vertell, Anderson şi Beighan.
- Îl reprezint pe Elliott Anderson. - Bine.
Presupun că ea e dna Jeffers, sora dumitale.
Da, dnă judecător. Mă bucur să vă cunosc.
Bine. Am dosarul pentru custodie parentală din partea dnei Jeffers
şi la prima vedere mi se pare cam exagerat.
De ce nu cereţi custodie comună?
Dnă judecător, noi credem că mediul în care creşte copilul
nu e propice dezvoltării unei stime de sine puternice.
Considerăm că are nevoie de mai mult sprijin, comuniune şi istorie
decât primeşte locuind la bunicul ei.
Dacă nu-l veţi acuza de ceva grav
pe bunicul ei, cu care a locuit toată viaţa,
acuzaţii pe care nu le regăsesc aici,
nu cred că avem destule temeiuri pentru a deschide un proces de custodie.
Nu când discutăm ca între bunici, nu?
Bun. Altceva, dle Reynolds?
Mai aveţi ceva de adăugat?
Da, dnă judecător, aş adăuga rapid că dl Anderson şi soţia lui
au trecut printr-o tragedie care le-a schimbat viaţa când fiica lor de 17 ani,
fără ca ei să ştie,
a rămas însărcinată cu dl Reginald Davis Junior,
care avea 23 de ani atunci.
Fiica lor le-a ascuns sarcina
în primele două luni, după care a plecat de la ei
şi s-a ascuns de ruşine la o prietenă în ultimele săptămâni.
Soţii Anderson nu au fost anunţaţi când a născut,
şi prin urmare, nu erau la spital când fiica lor a murit,
într-un caz de deces matern indirect
pe care ei cred că l-ar fi putut evita dacă ar fi fost prezenţi la naştere.
Dnă judecător, oricât de cumplit ar suna,
nu are nicio relevanţă în cazul de custodie al fetiţei.
Ba are, dnă judecător,
pentru că subliniază foarte clar calităţile dlui Davis de tată,
începând cu noaptea în care s-a născut.
Dnă judecător, petiţia noastră nu are legătură cu Reggie Davis.
E din partea familiei lui. A mamei lui.
Mama lui nu are nicio legătură cu el?
Nu în acest moment, dnă judecător.
Fiul meu suferă, dnă judecător. E un băiat bun.
E rătăcit. Îşi dă silinţa. Dar nu el e problema.
Problema e că acest om nu vrea ca familia noastră să facă parte din viaţa fetiţei,
iar noi trebuie să fim prezenţi.
Ea trebuie să locuiască cu noi. Despre asta e vorba.
Dnă judecător, regret că trebuie să spun asta,
dar el are o problemă cu băutura de care ar trebui să se ocupe.
Dacă vreţi o sugestie, o să aveţi ceva treabă
cercetându-i problema, după părerea mea.
Omul chiar bea.
Dnă Jeffers, dacă vom continua şi vom trece la audieri,
n-o să se mai întâmple aşa ceva, nu?
- Pentru că nu voi tolera asta. - Aveţi dreptate, dnă judecător.
N-o să se mai întâmple.
Bine, grefierul va programa o audiere pentru custodie,
iar eu voi cere evaluarea psihologică a tinerei dre Anderson.
Vă rog să fiţi cu toţii conştienţi că dacă mergem pe drumul acesta,
statul are şi alte opţiuni de custodie în afară de familiile Jeffers şi Anderson,
deci vom fi cu toţii politicoşi şi respectuoşi.
De acord?
În picioare.
Se pare că n-a mers prea bine.
Da.
Te-ai gândit să înveţi o limbă nouă?
Când sunt deprimat sau într-un punct în care nu pot face ca lucrurile
să meargă cum vreau eu,
uneori, ca să-mi ţin mintea ocupată, învăţ o limbă nouă.
Chiar mă ajută să mă liniştesc.
Chiar dacă de fapt nu fac decât să-mi distrag atenţia.
Duvan, spune-mi adevărul.
De pe ce planetă vii de fapt?
N-o să te denunţ. Dar mi-ar plăcea să ştiu.
Eloise, sigur te simţi bine?
Nu vrei să discutăm deloc despre ce-ai vorbit cu acea doamnă?
Nu. Mă simt bine.
Despre ce aţi vorbit, scumpo?
Nu ştiu. Despre tatăl meu, cred.
Dacă îl visez.
- Şi-l visezi? - Da. Uneori. Te-ai supărat?
Nu. Deloc.
Doamna a spus că o să te superi că vreau să-mi văd tatăl.
Asta ţi-a zis terapeutul?
De fapt m-a întrebat dacă te-ar înfuria să afli
că îmi doresc să-l văd pe tata.
- Şi ce i-ai spus? - Am spus că nu ştiu.
Am dus-o pe Eloise înapoi la şcoală.
A mai avut o sesiune de terapie din cele cerute de dna judecător.
Încep s-o afecteze.
Se schimbă, Rick.
Oamenii ăştia o manipulează şi nu-mi place.
Bine, o să mă ocup de asta. Trec pe la tine cam într-o oră.
Trebuie să petiţionăm un judecător în privinţa asta.
Nu vreau ca afurisiţii de terapeuţi să se joace cu mintea ei.
- Trebuie să limităm asta. - Bine, mă ocup eu de asta.
Eloise.
Eloise, asta e tema pe care trebuia s-o predai, nu?
- N-am studiat asta cu Duvan? - Nu-mi aduc aminte.
Trebuie să-ţi termini tema, scumpo. Nu e pentru mâine?
- Cred că da. - Atunci opreşte chestia aia.
Opreşte-o şi apucă-te de temă.
Bunelule, nu mai fi aşa nervos tot timpul. Nu e sănătos.
Foarte bine. Foarte bine.
Te-ai întors.
Ce mă bucur!
Am foarte multe lucruri de discutat cu tine.
Rowena vrea s-o ia pe Eloise.
Bineînţeles că... am refuzat.
Asta ai fi făcut şi tu, nu?
Mi-e foarte dor de tine.
Să nu mai pleci iar.
Te rog...
Ce-am vorbit noi?
Ce-am vorbit despre uitatul la desene animate?
- Am uitat. - Ba n-ai uitat.
Fără desene animate până nu îţi termini temele. Nu le-ai terminat.
Închide-o.
Eloise, închide chestia aia. De acord?
Vorbesc serios, scumpo. Ăsta e tonul meu serios.
O să-l superi rău pe bunelu'. Închide-o odată!
Număr până la trei. Vorbesc serios. Unu... doi...
Ascultă-mă când vorbesc cu tine, dră. M-ai auzit?
Nu ştiu cu cine te crezi,
dar n-o să tolerez asta!
- Eloise, vino încoace. - Nu vreau să locuiesc cu tine!
Vreau la tata.
Elliott, trebuie să vii aici.
- Cât poţi de repede. - Ce s-a întâmplat?
- E vorba de Reggie. - Ce-i cu el?
- E aici. - Unde?
Aici, la noi în birou.
A venit şi-a spus că e ceva important,
şi că vrea să te vadă. Trebuie să vii aici.
Salut, Elliott.
Care-i treaba?
Vino cu mine.
Rita, cred că cineva are nevoie de o cafea tare.
Ce doreşti?
Voiam... să te salut.
Să mă saluţi? Bun.
Acum ce mai vrei?
Elliott, nu te purta aşa, omule.
Nu fi dur şi antipatic, te rog.
Ai venit până aici, Reggie. Ce doreşti?
Voiam să vorbesc cu tine despre fată.
- Fiica mea. - Eloise.
Ce-i cu ea?
Ştiu de la Rex şi familie, că mama, Jeremiah şi familia
vor să... vor să-ţi ia fata.
Va avea loc o audiere şi...
Aş putea declara direct că ar trebui să-ţi dea ţie custodia.
Dar am nevoie de un mic ajutor, Elliott.
La mine mă refeream.
Cafeaua e pentru mine.
- Am nevoie de bani, Elliott. - De ce nu mă mir?
De ce nu îi ceri unchiului tău Jeremiah? E un mare ştab.
N-are o părere prea bună despre mine.
Ce te face să crezi asta?
Dar mama ta? Ştiu că n-ai nicio problemă să iei bani de la ea.
Ea n-o să-mi dea nimic
decât dacă mă întorc acasă şi fac ce spune ea.
Eu de ce ţi-aş da ceva?
Mă gândeam...
Mă gândeam că aş putea să-ţi facilitez situaţia.
Să nu fiu prin preajmă în timpul procesului.
Deci tu...
Crezi că dacă rămâi aici,
o să le fie mai uşor să mi-o ia pe Eloise.
Hai să-ţi spun un lucru. Fetiţa, fiica ta Eloise,
e singurul lucru frumos din viaţa ta.
- Da, ştiu, Elliott. Ştiu asta. - Ba nu ştii.
Habar n-ai de nimic.
Nu ştii unde ţi-e capul.
Mă bate gândul să-ţi sucesc gâtul în acest moment, pricepi?
Sunt curat, Elliott.
Am fost prin Seattle, am încercat să mă adun.
- Am încercat să fiu curat. - Tâmpenii.
Ba nu sunt tâmpenii. Sunt pe un alt drum. Mă judeci greşit.
Doar că...
Mă chinui cu nişte datorii, omule, şi mi-ar prinde bine un mic ajutor.
Apoi o să plec. De data asta definitiv.
Nu pleci nicăieri.
Vii diseară la ora 7:00 la mine acasă pentru cină,
cu flori, un cadou şi nişte minciuni convingătoare.
Vii să o saluţi pe Eloise, bine? Eloise. Aşa o cheamă.
Vrea să te vadă.
Vrea să mă vadă? Pe bune?
E foarte necăjită.
Bine.
Bine, la 7:00 sunt acolo.
Apoi o să mai putem discuta şi noi? Despre... despre bani?
Ieşi afară.
Acum. Ieşi odată!
- Crezi că am luat de toate? - Da.
- Mă duc să fac un duş. - Nu e grabă.
Eşti foarte, foarte frumoasă, căţeluş.
A spus unde a fost?
Da, a fost plecat cu afaceri.
A spus de ce nu m-a sunat în tot acest timp?
Era o problemă cu... telefoanele din locul în care a fost.
Se simte prost.
Dar acum o să vină. Asta contează.
- Nu-i aşa? - Da. Asta e tot ce contează.
Du-te şi ajut-o pe Rosita la bucătărie.
Bine.
Ce găteşti pentru mine, pentru bunelu' şi pentru tata?
Cartofi şi pui.
Rosita?
Ia-ţi o farfurie goală şi vino aici, scumpo.
Îmi pare rău, căţeluş. Probabil a avut altă treabă.
Mă pot ridica de la masă, te rog?
Sigur că da.
Nu trebuie să le ascunzi.
Doar asta beau, ştii asta. Doar asta beau.
Nu trebuie să le ascunzi. Nu mă ajută cu nimic.
Ştiu că tu crezi că mă ajuţi. Dar nu-i aşa.
Înţelegi?
Iisuse.
- Cine e? - Sunt Wee Wee, Elliott. Deschide.
Doamne.
Doamne, te rog, mai scuteşte-mă.
Ai spus că putem veni oricând să înotăm, nu?
Rowena, faci mişto de mine?
Azi am venit să ne distrăm, Elliott. Ce spui?
- Bună, prieteni! - Bună!
Bună, puişor.
Eloise, bunica ta a adus o petrecere pentru piscină.
Ai chef... Ai chef să înoţi?
Da! Ne dai voie? Te rog, bunelule! Te rog!
- Te rog, bunelule. - Te rugăm...
Desigur.
Intraţi cu toţii.
- Bună dimineaţa. - Mulţumesc.
Bun venit. Bun venit.
Da!
Dondi, aşezaţi voi masa. Revin imediat.
Elliott, vreau să-ţi spun ceva.
Reggie e afară, în maşină.
Reggie e aici acum?
- Nu te supăra. - E afară...
- Nu te enerva. - E în faţă?
Mi-a spus ce s-a întâmplat aseară.
Elliott, trebuie să laşi trecutul în urmă.
Nu mai consumă droguri. E curat. Îşi schimbă modul de viaţă.
- Te rog... - Este adevărat.
Priveşte dincolo de atitudinea de mahmur care ţi-e întipărită pe faţă
şi ascultă-mă o dată măcar.
Elliott, se teme că o să-i faci observaţii
şi o să-l faci de râs de faţă cu Eloise.
N-ai vedea adevărul în privinţa acestui individ
nici dacă ar veni după tine şi te-ar ciupi de fund.
Ce-ai păţit aseară?
- Unde ai fost? - Am vrut să vin, omule.
- Dar n-am putut. - Ştii ceva?
Mă doare în cot. Numai mişcă-ţi fundul în casă, Reggie.
Hai, Reggie. Nu trebuie să-ţi fie frică de mine.
Nici nu mi-ar trece prin cap să te fac de râs în faţa fiicei tale.
Ascultă-mă, Elliott. Am vrut să vin aseară.
Am vrut. Trebuie să mă crezi.
Nu ştiu decât că i-ai frânt inima din nou.
- Ar trebui să-ţi fie ruşine. - Mi-e ruşine, omule.
Dar nici tu nu-mi uşurezi situaţia, Elliott.
De câte ori vin îţi reverşi ura asupra mea, omule.
- Mi-e greu să mă mai apropii. - Îmi pare rău că ţi-e greu, Reggie.
Vrei să dai vina pe mine acum?
E o mare porcărie. O porcărie mare cât casa.
Am greşit, gata. Am dat-o în bară aseară.
N-am putut veni să înfrunt situaţia. Dar acum sunt aici.
Ba nu eşti aici, Reggie. Nu eşti aici.
Nu eşti în casă.
Eşti aici, pe stradă, sprijinit de maşină, făcând ce?
Ce faci, stai la soare? Îţi revii din doza de aseară?
Du-te naibii, Elliott. Nu intru acolo.
Asta-i tot? O să pleci de aici?
Îţi fac o favoare dându-ţi voie să te împaci cu fiica ta,
iar tu îţi iei tălpăşiţa?
Asta o să faci? O să...
Ce, o să stai îmbufnat?
O să fii supărat pe drumul spre Compton?
Eşti incredibil, ştii asta?
Nu numai că-i frângi inima fetiţei tale,
dar îţi omori şi mama.
Nu poţi face şi mai mult rău, Reggie.
Ştii ceva? Trebuie să...
Trebuie să nu te mai porţi de parcă ai fi vreun negru oarecare de pe stradă.
Pentru că nu eşti.
Provii dintr-o familie bună.
- 'Neaţa, Elliott. - 'Neaţa, Andrew, Bill.
E tatăl nepoatei mele.
Drogat nenorocit şi nesimţit!
Da!
- Bună, unchiule Vic. - Bună, amice.
- Ştii cine e, Eloise? - E tăticul meu?
Ce-ar fi să ieşi din piscină să-l saluţi, puişor?
- Unchiule Vic, l-ai văzut pe Reggie? - Nu, nu l-am văzut.
- Cum e meciul? - Nu e bun pentru casele de pariuri.
Măi să fie...
Sunt senzaţionale.
Tu le-ai desenat?
Juri?
Eu cred că bunicul tău le-a cumpărat de undeva.
- Nu le-a cumpărat, le-am făcut eu. - Eşti foarte talentată.
Ce frumos e acesta!
Cea slăbuţă de aici sunt eu?
Nu.
Nu e preferatul meu.
Dar e frumos.
E frumos.
- Dondi, l-ai văzut pe Reggie? - Nu l-am văzut.
25,000. Bine?
25,000 ca să pleci
până vei reuşi să te laşi definitiv de droguri.
Lasă-te de droguri şi plăteşte-ţi datoriile.
Sunt suficienţi?
Da. Da, îmi ajung.
Ori te laşi de droguri, ori nu te apropii de Eloise.
M-am lăsat, Elliott.
Ăştia sunt pentru nişte datorii, pentru nişte belele în care am intrat.
Încetează, te rog, da? Încetează. Nu mai suport.
Serios, nu mai suport atâtea tâmpenii.
Nici măcar n-ai reuşit să rămâi treaz afară.
Trebuie să fii sincer cu tine, Reggie. De acord?
Trebuie...
Trebuie să te aduni.
În regulă, Reggie. Fii sincer cu mine.
Pentru că judecătoarea o să te privească în ochi
şi o să te întrebe cât se poate de direct.
De când nu te-ai mai drogat?
De ceva vreme.
Mi-a mers bine, omule.
Am fost la Seattle.
Mi-am făcut un cerc de prieteni buni, aşa cum ţi-am spus şi ţie, mamă.
Ai avut grijă de tine?
Am muncit ca pe vremuri.
În construcţii, chestii din astea.
Nu cred că e o idee bună să-l bagi la înaintare.
Judecătoarea o să-l considere un drogat de două parale, atât.
Jeremiah, m-am lăsat, omule. Ţi-am spus că m-am lăsat.
Nu te cred.
Şi dacă nu te cred eu, fii convins că nici judecătoarea n-o să te creadă.
Jeremiah, trebuie să mă asculţi.
Aici nu e vorba despre consumul lui de droguri.
O să recunoască faptul că s-a drogat.
O să facă şi un test. A spus deja asta.
S-a schimbat. Nu vrea decât să fie cu fetiţa lui.
Ba nu vrea să fie cu fiica lui, Rowena. Asta este problema.
- Tu vrei, nu el. - Nu e complet adevărat, unchiule J.
Ba da, este!
Eşti un afurisit de clişeu.
Eşti stereotipul perfect.
Nici măcar nu-ţi dai seama de cât rău provoci.
În afară de răul pe care i-l faci fetiţei,
coroborezi tot ce crede comunitatea de albi.
Le confirmi toate tâmpeniile.
Eşti tată, fir-ar să fie, Reggie!
Eşti tatăl unei fetiţe.
Dar ai un cromozom defect în capul tău sec,
care nu-ţi dă voie să pricepi asta.
- Eu nu sunt ca tine, bun? - Corect!
- Nu sunt tu! - Ai dreptate!
- Nu sunt ca tine, da? - Reg...
- Reggie, stai! Nu pleca. - Am terminat!
- Nu pleca! - Jeremiah.
Dacă vrei să-i iei custodia lui Elliott,
n-o să te ajute faptul că îl implici.
Eu zic să aplicăm planul meu iniţial. Cererea ta de custodie.
- El e tatăl. - Nu vrea să-şi asume rolul!
Vrei să-i spui şi tu, Andrea?
Mătuşică, trebuie să-l asculţi.
Are dreptate.
- Nu mă privi aşa. - Nu te privesc într-un fel anume.
Nu-mi pasă câte specializări în drept ai.
Asta nu te îndreptăţeşte să mă priveşti aşa.
Uite, iar. Vorbesc serios.
O să-l sun pe tati şi o să-ţi explice el cum stau lucrurile.
Te uiţi urât la mine...
Asta vrei?
Vrei să te sune tatăl tău? Ştii ceva?
Îţi fac legătura cu el.
Ştii ceva, Rowena?
Eşti greu de suportat. Mereu ai fost aşa.
Şi crede-mă, nu devii deloc mai suportabilă.
Într-o zi mă duceam la fântână să iau apă pentru mama.
E o activitate zilnică.
Mă întorceam în satul meu când am auzit ceva în tufişuri,
iar când m-am întors, spre mine alerga o gazelă.
- Trebuie să răspund. - Desigur. Desigur.
Am început să...
Bineînţeles c-am început să alerg cât mă ţineau picioarele.
Care-i treaba?
S-au regrupat sub un alt demers.
- Ce? - Acum e petiţia lui Reggie.
A făcut cerere de custodie parentală.
- Nu... Cum e posibil? - E ceva şi mai grav.
Au depus în instanţă o copie a unui cec încasat de Reggie de 25,000 $
emis de tine.
O să sune extrem de rău
presupusa ta încercare de a-l mitui să se îndepărteze de fiica lui.
Cred c-ar fi bine să vii mâine.
Trebuie să discutăm ca grup.
O să devină foarte urât, foarte rapid.
Bine. Mulţumesc.
Şi fugeam cât mă ţineau picioarele
cu cele trei gazele pe urmele mele.
- Nu ştiam ce să fac. - Eşti bine, bunelule?
Da, sunt.
Duvan, mă gândeam că ai putea să mă înveţi o limbă nouă.
Sigur. Ce limbă?
Nu ştiu. Alege tu.
Bunelule, glumeşti?
Nu. Cred că vorbeşte foarte serios.
Cred că simte nevoia să înveţe un truc nou.
N-a fost nicio afurisită de mită. El mi-a cerut bani.
Şi i-am dat cu speranţa că poate o să se repună pe picioare.
Indiferent cum a fost, a fost o mutare proastă.
Da, ne-a adus într-o situaţie dificilă.
Trebuie să ne gândim cum o să decurgă în instanţă.
Cum o să decurgă în instanţă?
Ai un tânăr de culoare care a revenit pe calea cea bună,
le ai pe drăgălaşa lui mamă şi nepoţica ei,
plus puzderia de nepoţei, şi apare domnul Mare...
Mare Bătrân alb cu un cec, dând ordine tuturor.
Asta e povestea pe care o vor spune.
Nu e vorba despre alb şi negru aici.
Aici e vorba despre bine şi rău. E un dependent de droguri.
Noi ştim asta, Elliott.
Şi va afla şi ea până la final.
Trebuie să-ţi păstrezi calmul.
N-o să fie încă o ocazie
în care o să poţi trece ca buldozerul prin toate, Elliott.
- Ce-ai spus? - Elliott, stai puţin.
Suntem cu toţii în aceeaşi barcă, băieţi.
A distrus-o pe fiica mea, Eldridge. Mi-a distrus fetiţa.
N-o să-l las să facă acelaşi lucru şi cu nepoţica mea.
Vom merge la tribunal să-i amintim dnei judecător cine e Reggie Davis.
O să folosim cazierul lui.
Va trebui să-l menţionezi o dată la trei propoziţii.
O să-l facem pe individ să-şi poarte cazierul ca insignă.
Dacă începi să-l ataci pe puşti,
- jocul e ca şi sfârşit. - Pentru Dumnezeu!
- Nu e un puşti. - Uite ce e, Elliott.
Are 30 de ani.
Nu te contrazice nimeni. Dar asta e lumea în care trăim.
N-o să câştigăm dacă îl facem ţap ispăşitor.
Dacă n-o să fie el ţapul, atunci o să fiu eu.
- Eloise! - Dle Elliot, sunt aici.
Dle Elliott, a venit tatăl ei.
A luat-o cu el şi a spus c-o aduce înapoi până la cină.
N-am ştiut ce să fac.
Nu-i nimic.
Hei!
Ce naiba faci?
Să nu mai intri în casa mea fără să-mi ceri voie. Ai auzit?
Şi să nu te mai apropii de fetiţă
fără să mă anunţi în prealabil, ai înţeles?
- E fiica mea, omule. - Ai auzit ce ţi-am spus?
Da, da, am auzit.
Bun.
- Ce naiba a fost asta? - N-am idee.
Eram sus şi mă distram
când a apărut tipul din senin şi m-a atacat. Înţelegi?
Ţi-am spus că e cam ţicnit în felul lui.
Mi-ai spus că ai avut voie să iei fata.
- Mi-a dat voie menajera. - Menajera?
Mamă, am vrut...
Am vrut să stau cu ea.
Ce naiba căutai sus cu ei dacă voiai să fii cu fetiţa?
De ce nu eşti în casă, cu ea, dragule?
Nu ştiu.
Ce frumos din partea lui s-o aducă pe Eloise la un fum cu iarbă.
Acum trebuie să meargă acasă să-şi facă temele.
Nu fumează nimeni iarbă, Elliott.
Se cântă muzică bună, atât. Să nu mai vii să-mi vorbeşti de droguri.
Fiul tău nu avea dreptul să vină şi s-o ia din casa mea.
Mi-a spus că i-ai dat voie.
Îngeraşul tău a minţit, nu-i aşa?
O să depun o cerere la tribunal mâine
pentru un ordin de restricţie împotriva lui. E un drogat.
- Fiul meu nu e drogat. - Consumă cocaină, Rowena.
- N-a depăşit moartea tatălui său. - Te rog...
A depăşit momentul acum, dar...
Se va reabilita, Elliott. O să vezi.
Se va reabilita. O să ne facă să fim mândri de el.
Înseamnă că ai fost mândră când ţi-a plătit datoria, nu?
Despre ce vorbeşti, Elliott?
Cecul de 25,000 $ care v-a bulversat.
Cel primit ca "mită". Era pentru datoriile lui, Rowena.
Câţi bani ai văzut din ei? Câţi bani a văzut vreunul dintre voi?
Nu vezi mai departe de lungul nasului când e vorba de fiul tău.
Da? De ce nu fugi acasă să-ţi torni ceva de băut?
Bună idee. Cred că asta o să fac.
Fiul meu nu e un drogat! Tu eşti un beţiv!
- Bine, mulţumesc! - Fugi acasă!
Umple-ţi cada cu whisky şi pune-te la înmuiat.
Fă o baie cu spumă, ca un beţiv notoriu!
- Am înţeles! - Bun!
- Bunelule! - Ce?
Zece plus!
Un zece plus! Ia te uită!
Cineva şi-a făcut temele.
Cineva şi-a făcut temele!
Prea repede.
- Bună. - Bună.
Treceam pe aici şi am văzut lumina aprinsă. Ce faci?
- Învăţ franceză. - De ce?
Cred că ori fac asta, ori mă îmbăt.
E cel mai nebunesc lucru pe care l-am auzit vreodată.
Nu e mai simplu să mergi la Alcoolici Anonimi...
- Decât să înveţi prostia aia? Glumeşti. - Bine, gata.
Stai să-mi iau nişte pantaloni. Intră.
Kristen! Unde e fratele tău?
I-am spus că vreau să ajung devreme la tribunal.
Ca judecătoarea să aibă o imagine frumoasă în faţa ei.
Ţine.
Reggie!
Gata, frăţioare.
Fumam o ţigară să-mi adun gândurile.
Mamă, adevărul e că nu cred că o să mă descurc.
Jeremiah trebuie să reuşească să mă excludă cumva.
Ce tot spui?
E prea mult, înţelegi?
Nu pot să apar în faţa judecătoarei şi a juraţilor.
Nu există juraţi, băiatule. Dezmeticeşte-te!
Trebuie să mergi la tribunal să lupţi pentru fiica ta.
Nu sunt în stare, pricepi? Nu sunt în stare.
E mai bine să rămână unde e.
Vreau să fac asta, mamă. Vreau.
Mă străduiesc, dar nu pot.
Înţelegi? Jeremiah a spus-o cu gura lui.
Nu sunt făcut pentru asta. Îmi lipseşte ceva.
Tacă-ţi gura!
Azi nu e ziua potrivită să pierzi din vedere ceva important.
E în joc viaţa unei fetiţe.
Are o familie.
Are un tată.
Şi dacă nu află imediat că merită ca cineva să lupte pentru ea,
în sufletul ei n-o să simtă niciodată că valorează ceva.
Înţelegi?
Voi toţi.
Toţi sunteţi preţioşi, perfecţi,
şi fiecare dintre voi a meritat ca cineva să lupte să vă aibă aproape.
Nu vrem nimic altceva de la moşul acela ofticos.
Niciun bănuţ şi nicio concesie, m-ai auzit?
Vrem ca familia să ne fie aproape. Are sângele tău, Reggie.
Fata o să-ţi prindă bine.
Trebuie să facă parte din viaţa ta, să te întregească, dragule.
De asta te simţi bolnav.
De asta eşti atât de bulversat.
Te iubesc.
Acum adună-ţi forţele.
Adună-ţi forţele! Ai ceva de făcut.
Probabil trebuia să te plesnesc mai des pe măsură ce creşteai.
N-am mai fi ajuns în situaţia asta.
Dle Davis, când v-aţi văzut fiica ultima dată?
Cu aproximativ o lună sau două în urmă.
Cum vi s-a părut atunci?
Părea să fie bine.
Se simţea un pic singură.
Oarecum pierdută, de parcă ar fi vrut să spună mai multe, dar credea că nu poate.
Despre ce să spună mai multe?
Cred că despre faptul că locuieşte cu bunicul ei.
Dnă judecător, îmi permiteţi?
Eloise a făcut nouă şedinţe cu psihologul de copii din oficiu.
Familia Jeffers a stipulat un psihiatru.
Din niciun raport nu reiese că Eloise e genul de copil
care nu are destulă încredere să spună ce gândeşte despre orice.
Continuaţi, dle avocat.
Mulţumesc.
Dle Davis, lămuriţi instanţa.
Aveţi cazier judiciar, nu?
Da, dle, am.
Aţi fost condamnat pentru jaf, posesie de droguri, asalt,
posesie de droguri cu intenţia de a vinde. Am omis ceva?
Nu, dle. Asta e tot.
Dle Davis, la un moment dat fumaţi marijuana în fiecare zi.
- Este corect? - Da. Da, cam da.
De ce credeţi că făceaţi asta?
Ce credeţi că v-a determinat să luaţi atâtea droguri?
Cred că eu...
Eu am...
Nu ştiu, omule. Nu ştiu.
Traumă emoţională. Traumă...
Suferea, dnă judecător.
Şi-a dezamăgit familia, a rătăcit calea.
Băiatul şi-a ascuns în consumul de droguri trauma pierderii tatălui
şi dezamăgirea cauzată familiei.
Dnă Jeffers.
Dacă mai vorbiţi neîntrebată, veţi părăsi sala.
S-ar putea să vi se pună şi cătuşe.
Dle avocat, nu glumesc deloc.
Oricât de imposibil ar părea,
trebuie să găsiţi un mod s-o stăpâniţi. Continuaţi.
De cât timp nu mai consumi droguri, Reggie?
De vreo doi ani.
Am fost în Seattle, mi-am reclădit viaţa.
Mi-am reconstruit drumul spre fetiţa şi familia mea.
Aveţi un loc de muncă acum. Corect?
Da, am. Lucrez cu mama acum.
Are o afacere cu imobiliare.
Vinde publicitate. Are şi o afacere online.
De fapt are vreo şase afaceri.
Reggie, în acest moment te simţi în stare
să ai grijă de fiica ta?
Nu.
Adică... Încă nu, dnă judecător.
Cred că dacă va locui cu mama şi o să mă ajute şi sora mea
şi soţia ei de vizavi, în timp ce-mi voi continua reabilitarea,
voi putea construi treptat o relaţie,
voi deveni tăticul care trebuie să fiu.
Mulţumesc, Reggie.
Asta-i tot deocamdată, dnă judecător.
Micuţule, vino încoace.
O clipă, vă rog, dnă judecător.
Cere pauză de masă.
Pare să aibă nevoie de aer. Pare destul de neliniştit.
Nu pot face asta acum. E prea devreme.
Dacă cerem pauză, judecătoarea va constata
- cât de dificilă e situaţia pentru el. - Are nevoie de o pauză.
- Nu putem face asta. - Cere pauză.
Rowena, eşti al naibii de greu de suportat.
Dnă judecător, ne întrebam dacă am putea lua pauza de masă mai devreme,
înainte ca dl avocat să-i ia declaraţia dlui Davis.
Dle Reynolds, aveţi ceva împotrivă?
Vreau să continuăm acum.
Bine, dar mă tem că judecătoarea o să vadă cât de agresiv eşti.
Nu e momentul să fim blânzi cu el.
Am o întrebare la care vreau să-mi răspundă.
Vrea să continue.
Nu, Elliott, nu.
Nu, nu după masă. Acum vreau să-l întreb. Acum.
Dnă judecător, avocatul dlui Davis a fost foarte meticulos.
Nu mai avem decât câteva întrebări.
Dacă am putea devansa programul,
putem să luăm declaraţia dlui Anderson după masa de prânz.
Bine. Continuaţi.
Dle Davis, aveţi 10 clase.
Citiţi destul de bine, nu?
Da. Da, citesc bine. Nu prea am timp, dar...
Cu scrisul cum staţi?
Scriu destul de bine.
Bine, atunci cum aţi scrie numele Eloise?
Dnă judecător, vă rog, nu are legătură cu motivul pentru care suntem aici.
Vreau să-l aud spunând pe litere.
Haideţi, dle Davis, spuneţi pe litere numele fiicei dvs.
Bine.
L... Nu?
L-O-E-Z-E.
Eloise.
- Gata, dle Reynolds, altceva? - Nu, dnă judecător. Mulţumesc.
Masa de prânz.
În picioare!
- Câţi ani aveţi, dle Araga? - Am 19 ani.
Sunteţi mediatorul drei Anderson?
Da, îi dau meditaţii Eloisei.
Bazele matematicii, împărţire, algebră, gramatică pentru începători.
Am înţeles că vorbiţi mai multe limbi.
Câte limbi vorbiţi, dle Duvan?
Momentan vorbesc nouă limbi în mod fluent.
Cu altele patru încă mă chinui.
Dnă judecător, am scris o lucrare
despre învăţarea unei limbi străine ca metodă de eliberare a stresului
pentru Consiliul Medicilor Psihiatri din America de Nord.
Bine.
Mulţumesc.
Deci, dle Araga, când o meditaţi pe Eloise, bunicul ei unde e?
- E într-o cameră alăturată? - Nu, stă cu noi.
- Îl meditez şi pe el. - Stă cu voi?
Da, am o ofertă de meditare a doi elevi simultan.
Am conceput-o cu dl Anderson.
Aţi spune că se implică mult în educaţia Eloisei?
Este extrem de implicat.
Mai mult sau mai puţin decât restul părinţilor
cu a căror copii lucraţi?
Aş spune că mult mai mult.
Mulţumesc. Asta-i tot, dnă judecător.
Dle Araga, ce alte servicii îi mai oferiţi dlui Anderson?
O meditez pe Eloise, îi dau lecţii de pian, iar uneori sunt şoferul lui.
De ce are nevoie de şofer?
Uneori mă cheamă să-i fiu şofer şi mă duc.
Nu se află pe listele pe care vi le-am dat
pentru că nu e un serviciu pe care îl ofer în mod obişnuit.
În ce stare se află când vă cere să-i fiţi şofer?
Presupun că e obosit sau... are multe probleme pe cap.
Dl Anderson are o problemă cu băutura?
Nu sunt expert în detectarea abuzului de alcool sau substanţe
sau dificultăţi create de dependenţe.
Nu e un domeniu pe care să-l fi studiat
nici în profesia mea, nici în timpul liber.
Este evident. Altfel scriaţi o lucrare despre asta.
Dle Araga, l-aţi văzut vreodată beat pe dl Anderson?
Dle Araga.
Da, l-am văzut.
L-aţi văzut vreodată beat în faţa nepoatei lui?
În acest moment studiază limba franceză ca activitate alternativă...
Dle Araga, l-aţi văzut vreodată beat pe dl Anderson
în faţa lui Eloise?
Da sau nu?
- Da. - De mai multe ori?
- Da. - Mulţumesc, dle Araga.
Dnă judecător, nu mai am întrebări.
Jeremiah o să se repeadă la tine acum.
O să-şi dea silinţa să te sfâşie bucată cu bucată.
Serios?
Te rog, când o să fii în boxă,
prioritatea ta absolută e să-ţi păstrezi calmul.
Vrei să încetezi? Nu-mi vorbi ca unui ţânc.
Ştii?
Am vorbit cu cumnatul meu despre faptul că bei.
M-a întrebat de cât timp bei în ritmul acesta.
Şi i-am spus că nu ştiu, de vreo doi ani sau cam aşa ceva.
Cam de când fiica ta...
Şi s-a agravat de când a murit Carol.
- Şi ştii ce mi-a spus? - Nu. Ce ţi-a spus?
A spus că poate nu eşti alcoolic.
Poate că eşti un ticălos al naibii de furios.
Şi că poate ţi-ai reprimat furia.
Dacă-i aşa, dacă acesta e modul în care ai ales să te destinzi, Elliott,
azi nu e ziua potrivită să tragi o beţie.
De acord?
Când l-aţi întâlnit prima dată pe Reginald Davis Jr.?
La doi ani de la naşterea Eloisei.
După ce-am pierdut-o pe Jill, a venit la noi într-o zi, să discute cu mine.
- Ce voia? - Voia nişte bani.
Cam asta vrea Reggie de obicei.
Şi cum de a crezut că o să-i daţi banii?
Presupun că-i voia ca să nu conteste custodia fetiţei.
- Dnă judecător, e doar o speculaţie. - De acord.
- A văzut-o pe Eloise în acea zi? - Nu, nu l-am primit în casă.
Era dat peste cap. I-am spus să revină după ce se lasă de droguri.
- A revenit? - Da, după două săptămâni.
Şi renunţase la droguri?
Mai mult sau mai puţin. A venit cu Rowena.
- Mama lui. - Da.
Practic l-a adus ea târându-l de urechi.
Cât timp au petrecut cu Eloise în acea zi?
Cam o oră.
Suficient cât să fure Reggie un ceas.
De unde ştiţi că el a furat ceasul? Nu e o speculaţie?
Nu, mama lui s-a întors cu el a doua zi.
L-a pus să mi-l înapoieze.
Când l-aţi mai văzut după aceea?
După vreo şase luni a venit la mine după miezul nopţii.
Era vreo 3 dimineaţa şi voia să ia fetiţa, spunea că e a lui.
O voia atunci, pe loc.
Cum aţi descrie starea în care se afla în acea noapte?
Era agitat.
Drogat. Consumase ceva.
Bineînţeles că nu i-aţi dat fata.
- Nu, sigur că nu. - Şi cum a reacţionat?
M-a atacat.
A scos cuţitul la mine.
Cum s-a terminat?
Am reuşit să-l liniştesc. Carol a chemat poliţia. El a fugit.
A chemat poliţia? Deci există o reclamaţie la poliţie?
Da.
- L-aţi dat în judecată? - Nu.
Au mai existat situaţii similare?
Da, două.
Are tendinţa să devină violent fără motiv când e drogat.
De câte ori aţi întâlnit-o pe mama lui?
Destul de des.
Ea şi Carol încercau să menţină o oarecare legătură.
N-aveam nimic cu ea.
De ce nu l-aţi cunoscut pe dl Davis până când fetiţa avea doi ani,
dacă fiica dvs îl frecventa?
Nu cred că a frecventat-o.
Aş spune mai degrabă că... a abuzat-o.
Dle Anderson, nu faceţi confuzie între răspunsul dvs şi părerea dvs.
Ea n-avea decât 17 ani, dnă judecător. El avea 23.
Ne-ar fi uşor să folosim o terminologie complet diferită
pentru a descrie acea relaţie, dar nici atunci nu l-am urmărit penal.
Era o copilă, fir-ar să fie!
Dle Anderson, de câte ori aţi fost la serviciu după moartea soţiei dvs?
Nu prea des.
Mi-am luat liber.
V-aţi luat concediu să vă refaceţi emoţional?
Aveaţi nevoie de timp pentru a vă vindeca?
Ar fi logic să fie aşa.
Motivul pentru care n-am fost la serviciu este Eloise.
Deci consideraţi că e mai bine să staţi acasă,
s-o ajutaţi la lecţii.
Da.
Aveţi norocul de a dispune de o situaţie financiară
care vă permite să păstraţi stilul de viaţă de care vă bucuraţi dvs şi Eloise?
Da.
Situaţia dvs financiară vă permite ca, în caz de nevoie,
să faceţi asta permanent?
Nu?
Deci până la urmă veţi lucra iar cu normă întreagă.
Da.
Dnă judecător, vreţi să-i cereţi martorului să răspundă la întrebări
cu da sau nu? Avem o transcriere.
Aţi spus da sau nu, dle Anderson?
Da, până la urmă va trebui să mă întorc la serviciu. Da.
Deci toate astea, meditaţiile, părintele prezent tot timpul,
oricât de frumos ar fi, în curând...
lucrurile acestea se vor schimba pentru Eloise, nu?
Nu-i veţi mai putea aloca acelaşi timp, nu-i aşa?
Vă rog să răspundeţi la întrebare, dle Anderson.
Aş vrea, dnă judecător, dar dacă va continua să răspundă el în locul meu,
- pot să stau jos. - Bine, bine, bine, bine.
Nu trebuie să fie dificil.
Dle avocat, vă rog să reformulaţi întrebarea.
Dle Anderson, nu mai fiţi atât de sensibil. De acord?
- Poate să continue? - Da, poate continua.
Bine.
Dle Anderson, recunosc în faţa dvs şi a instanţei
că Reggie n-o să câştige prea curând premiul pentru Tatăl Anului.
- Nici eu nu cred asta. - Dar este tatăl Eloisei.
Am citit rapoartele şedinţelor ei şi ştiu că şi dvs le-aţi citit.
Fetiţa tânjeşte să aibă o relaţie cu tatăl ei.
- Sunteţi de acord? - Da. Mai ales acum.
De când şi-a pierdut bunica.
Una dintre bunici.
Da. Una dintre bunici.
Dle Anderson, cât de diferit aţi fi evaluat cusururile lui Reggie
dacă era alb?
Bine, hai şi aşa.
Nici măcar un pic.
Nu are nici cea mai mică legătură cu aşa ceva.
Cred că ştii asta foarte bine.
Elliott, i te-ai adresat lui Reggie... numindu-l "un negru de pe stradă"?
Da, o dată. Eram nervos, dar aşa i-am spus.
A fost o greşeală. Îmi doresc să nu fi vorbit aşa.
Eraţi nervos, dar aţi folosit cuvântul acela.
Asta am spus şi eu.
E o sintagmă urâtă şi mi-e ruşine că am folosit-o.
Ştiu că e jignitoare şi nu trebuia s-o folosesc, dar...
aşa se exprima el.
Aşa vorbea despre el însuşi în mesajele trimise de el
din telefonul fiicei mele.
"A venit negrul tău de pe stradă, iubi. Vino afară."
"Negrul tău de pe stradă". Aşa vorbea, dnă judecător.
Ştiu că asta nu îndreaptă lucrurile,
dar mi-a rămas în minte şi de aceea m-am exprimat aşa.
Dar nu aşa îl consideraţi şi în realitate?
Un negru drogat de pe stradă?
Nu acesta e modul exact în care îl percepeţi pe Reggie?
Dle Anderson...
Vă displac oamenii de culoare?
Nu toţi.
Aveţi prejudecăţi rasiale?
Asta vrei să insinuezi, Jeremiah? Serios?
Hai să încercăm atunci.
Asta ţi-ai dorit de când Rowena te-a implicat în asta.
Da, noi doi suntem diferiţi. Asta vrei să invoci? Invocă.
Avem altă culoare de piele.
E primul lucru pe care îl observ când văd un negru? Culoarea pielii?
Da. Invocă asta.
Pentru că şi eu pot susţine că e primul lucru pe care îl remarci
când vezi un om alb. Nu ştiu de ce se întâmplă asta.
Cum nu ştiu nici de ce când văd o femeie atrăgătoare,
primul lucru pe care îl observ sunt sânii ei. Asta remarc.
Şi dacă trec rapid la următorul meu gând...
Nu sunt pervers! Nu sunt un om rău.
Sunt doar uşor imperfect.
La fel e şi cu rasa. Nu primul meu gând contează,
ci al doilea, al treilea şi al patrulea.
Şi indiferent de situaţie, totul se rezumă la acelaşi lucru:
la acţiunea şi interacţiunea pe care le am
cu persoana cu care interacţionez.
Interacţiunea avută cu Reggie, în caz că n-ai observat,
n-a fost chiar cea mai grozavă.
Şi n-am nevoie de meditaţii la mate ca să-mi dau seama că nu sunt rasist
doar pentru că el e dependent de droguri.
Nu rezultă asta. Îl indică pe el ca fiind
un infractor dependent de droguri, un mincinos şi...
un hoţ fără repere morale.
Poate c-o să vă păcălească pe voi, pe mama lui,
poate o va amăgi şi pe dna judecător Cummins.
Dar pe mine nu mă poate păcăli, pentru că l-am văzut cum e de fapt.
Şi nici până în ziua de azi nu şi-a cerut iertare şi n-a avut remuşcări
faţă de mine sau soţia mea pentru moartea fiicei noastre.
În regulă?
Mama lui vrea să-l cocoloşească. Fie.
Întreaga lume vrea să-l trateze
ca pe o victimă, un copil exploatat? Aşa să faceţi.
Nu prea mă interesează.
Dar nu vreau s-o contamineze pe Eloise.
Deci nu, Jeremiah, nu am prejudecăţi rasiale.
Numai că nu prea vreau ca nepoţelul tău negru şi damblagit
să se apropie de nepoata mea. Care e următoarea ta întrebare?
Nu cred că mai am vreuna.
Nu cred c-a fost chiar atât de rău pe cât crezi.
O să ia o decizie în două zile. Cine ştie? Poate o să ne surprindă.
N-aş fi putut fi un martor mai nepotrivit nici dacă mă străduiam.
În niciun caz n-o să mi-o ia pe Eloise.
În niciun caz.
Hai c-ai fost grozav.
Niciun membru din Ku Klux Klan n-ar fi putut fi atât de explicit.
Trebuie să stingem lumina, căţeluş.
Vrei să vezi noul meu desen?
Suntem tu, eu şi tati.
Eşti foarte talentată.
Acum întinde-te în pat.
- Ne-a mers bine azi la tribunal? - Ne-am descurcat.
I-ai spus doamnei judecător că vreau să locuiesc cu tine?
Că îi iubesc pe Wee Wee şi restul, dar că aici e locul meu?
- Da, i-am spus. - Te-a auzit?
- Cred că da. - Bun.
Nenorocitule.
Ai face mai bine să pleci imediat de aici, Reggie.
Dă-mi bani. Mulţi. 50,000.
Dă-mi 50,000 şi de data asta plec pentru totdeauna.
Trebuie să pleci acum.
Dă-mi banii şi plec.
- Ai auzit ce-am spus? Pleacă imediat! - Dă-mi banii!
- Altfel îmi iau fiica acum. - Pe naiba o iei.
Pleacă de aici!
Să nu mai vii niciodată aici în halul ăsta! M-ai auzit?
Niciodată! Niciodată!
O să mă urăşti mereu.
Ştiu asta.
N-o să fiu niciodată altceva decât un negru de pe stradă pentru tine.
Elliott! Elliott!
Elliott!
Îmi pare rău, Elliott.
Îmi pare rău că ţi-ai pierdut fiica.
Doamne, ce rău îmi pare.
Îmi pare foarte rău.
Îmi pare rău.
După cum ştiţi, urma să dau verdictul asupra custodiei din acest caz,
dar am înţeles că ambele părţi vor să prezinte instanţei
informaţii suplimentare. Să-l ascultăm întâi pe dl Davis.
Dnă judecător, nu vreau să spun decât că
lucrurile pe care dl Anderson le-a spus despre mine săptămâna trecută,
au fost greu de suportat, dar adevărate.
Încă nu sunt pregătit să fiu tată.
Nu sunt potrivit să mă aflu în preajma fiicei mele.
Trebuie să plec de aici. Să iau aer. Să învăţ să respir.
Să învăţ cum...
Cum să trăiesc ca cineva care merită o fetiţă în viaţa lui.
Nu vreau custodia.
Acesta e adevărul.
E o întorsătură interesantă.
Deci, dle Anderson,
înţeleg că şi dumneata vrei să adaugi ceva ce-ar trebui să ştiu,
în legătură cu un incident de la dumneata de acasă.
Nu, dnă judecător, nu mai vreau să adaug nimic.
Nu mai trebuie să spun nimic acum.
Bine. Deci, dle avocat, o să-mi cereţi din nou
să-i dau custodia surorii dumitale? Asta urmează?
Da, dnă judecător, vrem să revenim la cererea iniţială
conform căreia Rowena Jeffers să aibă custodia totală asupra copilului.
- Bine. Deci... - Nu.
Dnă judecător, nu asta vrem.
Ştiu că nu am voie să mă ridic şi să iau cuvântul aici,
şi chiar nu vreau să fiu arestată azi,
dar trebuie să spun că m-am înşelat în privinţa bunicului Eloisei.
Trebuie să spun asta acum.
Cred că vrea ce e mai bine pentru fetiţă.
- Credeţi? - Adică, o fi el mai ţâfnos
şi bea prea mult, iar problema asta trebuie să şi-o rezolve urgent,
dar am încredere în el să aibă grijă de nepoata mea.
N-o să fiu arestată pentru că am spus asta, nu?
Nu azi. Vreţi să luaţi loc? Da. Aşa. Mulţumesc.
Bine, devine tot mai interesant.
Dle Davis, sunteţi sigur că asta vă doriţi?
Să-i lăsaţi custodia totală dlui Anderson?
N-o să fie uşor de revocat odată ce...
E bine aşa, dnă judecător. Avem încredere în Elliott.
Nu va trebui să revocaţi nimic.
Reggie înţelege asta, nu-i aşa, Reggie? Adică e bine aşa.
- E bine aşa. - Bine. Mulţumesc.
Dar aş vrea să nu mai bea totuşi.
Bine. Ştiţi ceva, dnă judecător? Chiar trebuie să mă las de băut.
Am înţeles asta.
Dar nu-i uşor, aşa că vă rog să-i spuneţi...
Spuneţi-i să-şi vadă de treaba ei. Vă rog.
Aţi terminat?
Eu da.
Sunt dispusă să iau loc, dnă judecător.
Iisuse.
Bine, dle Anderson, deţineţi custodia totală asupra nepoatei dvs,
Eloise Anderson, în concordanţă cu Codul Familiei din California,
aliniatul 3040, paragraful trei. Pentru binele nepoatei voastre...
Bună, Eloise!
- Doar o vreme. Ai promis, nu? - Da.
Două săptămâni.
Trebuie să iau un pic de aer, căţeluş. N-o să dureze mult.
Bunelu' trebuie...
Bunelu' trebuie să înveţe să respire din nou.
Să rezolve anumite lucruri.
- Înţelegi asta, nu? - Da.
Duvan o să vină să te ducă la şcoală în fiecare zi, de acord?
O să te ajute la lecţii. E bine aşa?
Ce fundiţă frumoasă ai! Mă întreb cine ţi-o fi făcut-o.
Tu.
Aşa este.
Hei, tu. Vino încoace.
Wee Wee are un pic de iubire pentru tine.
Hai, vino.
Ai terminat?
Da. Da, am terminat.